- En snygg bil. - Jag är medveten om det.
- Letar du efter mig? - Inte nu längre.
Det var ju bra. Flytta då arslet från lacken.
Det är illa nog att jag får virvelmärken
från de där gästarbetarna nere på bilrengöringen.
Har du problem med hörseln?
112 Alarmberedskap.
Ja, jag skulle vilja rapportera det brutala och vettlösa mordet
på en Newark-kriminalare.
Jag glömde hur bra du är när du är arg.
Jag glömde hur lätt du är att klå.
Snyggt försök.
Otroligt att jag klarade det. Två Division-snokar.
En på tåget och en på gatan. Jag tror satelliterna är på också.
- Jag har tio minuter, max. - Bevakar Amanda dig?
- Vad gör du då här? - Jag bad henne att komma.
Vad för nyheter?
Amanda har definitivt total kontroll över Division.
Hon svassar runt där precis som om hon hade vunnit Top Model.
Inget Översikt, inga begränsningar.
Och vill ni veta vad hon gör med all den där makten? Inget.
Inga uppdrag har aktiverats, inget är under förberedelse.
Det enda som är igång är propagandamaskineriet.
Jag menar, se på det. Översikt utplånas, och ingen blir klokare.
Hon har förvandlat det till en nationell tragedi.
Världen tror att nån regerings- fientlig knäppskalle gjorde det.
Det kan inte vara allt hon är i stånd till.
Jag frågade henne.
Hon sa att jag skulle tänka mig Division som en boutiqueagentur.
- Bara de nödvändigaste uppdragen. - Nödvändiga för vem?
Och varför berättar hon det här för dig?
Det finns ett uppdrag som hon förbereder.
Hon vill hjälpa mig att få ut min mor ifrån Ryssland.
Hon säger att hon har en plan.
Okej, lyssna på henne. Och tacka sedan nej.
Michael. Hon kan inte, hon gör det inte. Det hade inte jag gjort.
Menar ni att jag borde göra det?
Jag menar att om du vill få din mor ut ur Ryssland, så är det bättre att Amanda
jobbar med dig istället för emot dig.
Håll dina fiender nära. Inte sant?
Om du kommit nära Amanda, så måste du veta vad hon hittar på.
Hon vill ha Zetrov. Och jag är det perfekta sättet för henne att få det.
Och vad kommer att hända när du ändrar dina planer?
Den bron spränger vi när vi kommer dit.
För tillfället så är det,.. så är det en smart plan.
Ge dig nu härifrån, och håll öron och ögon på skaft.
- Det är Birkhoff. - Vad är på gång?
Ja, han är i Seattle och söker efter motåtgärder mot huset...
det var ju två signalintrång som nästan,..
- Vad är det? - Han sa du skapade lokalnyheterna.
Newarkpolisens Kriminalare Peter Edmonds
sköts och dödades utanför den här baren igår kväll
och fallet har en bisarr och chockerande skruv.
Ni ser på före detta Nikita Mears,
en rymling och narkoman som dömdes till döden
för att ha dödat Newark poliskonstapel Eric Deros,
Detektiv Edmonds partner för ungefär tio år sedan.
Mears avrättades av Staten New Jersey,
men tydligen, så har hon fortfarande några fans.
Ett 112-samtal hjälpte inte för att kunna identifiera skytten.
Kan ni tala om ert namn, sir?
Jag förblir hellre anonym.
Vad fan håller han på med? Försöker han att exponera dig?
Nej, det skulle blotta Division, och det vill han fortfarande ha tillbaka.
Nikita, och vad vill du?
- Du har inget val! - Tillbaka!
- Håll käft! - Stopp! Stopp!
Han försöker att skaka om mig.
Newarkpolisens Kriminalare Peter Edmonds
sköts och dödades utanför den här baren igår kväll
och fallet har en bisarr och chockerande skruv.
Senator Madeline Pierces kontor, var snäll och vänta.
dömdes till döden för att ha dödat Newark polis konstapel Eric Deros.
Detektiv Edmonds partner för ungefär tio år sedan.
- Nyheterna har offentliggjorts. - Jag ser det.
Tack för att ni väntade. Hur kan jag hjälpa er?
Ja, kan ni tala om för henne att en gammal vän från Division
ringer för att kolla om hon är okej? Hon kommer att ta luren.
Det är från Senatorns Kontor. Jag tar det på den säkra.
Jag har Percy på linjen. Kan ni spåra det genom er utrustning?
Ringde Percy ert kontor? Vad ville han?
- Han vill tala med dig. - Överför det.
Jag förstår att du fick mitt meddelande.
Ja, det var raffinerat, men jag uppfattade det.
Jag är glad att senatorn kunde förenkla detta samtalet.
Det visar att hon fortfarande går att använda.
- Vad vill du? - Det tilltalar mig.
Att vara på väg, på rymmen.
- Det piggar upp. - Percy, vad vill du?
Bara att det gick upp för mig
att vi båda är avhoppare nu och att vi delar en gemensam fiende.
Den enda person jag vill döda mer än Amanda, är dig.
Jag var rädd för att du skulle säga det.
- Jag gillar dig rädd. - Nej.
Jag är inte rädd för dig.
Du förstår, Nikita, jag hade planerat att störta Amanda
och återställa ordningen på Division.
Men ditt hämndbegär har förnekat mig det.
Så att nu blir jag tvungen att skada dig.
Så du vill träffas på lekplatsen efter skolan?
- Okej, det är jag med på. - Du hör inte på.
Du tog något från mig och nu tänker jag ta något från dig.
Någon du älskar, för att nu känner jag mig hämndlysten.
Kom igen, bara. Alla de människor jag känner bär vapen.
Inte Carla Bennett. Hallå?
Någon där?
Hon övergav mig. Henne bryr jag inte mig om.
Nej, klart du inte bryr dig om kvinnan som fick dig ren.
Kvinnan du älskade så mycket att du ville kalla henne mor.
Raring, jag vet mer om dig än du vet om dig själv,
och det tänker jag använda för att orsaka dig smärta.
Du kommer inte att kunna hitta henne.
En bra sak med att inte längre ha Division
är att jag bara behöver fokusera på en operation i taget.
Du ville ha Pappas uppmärksamhet, nu har du den.
Översättning: Dream_Theater.
Och, sedan såg han på mig och sa,.. "Du är anställd."
- Va?! Åh, du klarade det! - Ja,..
Jag,.. börjar imorgon.
Det sjukhuset behöver någon precis som dig.
Jag menar du har hjälpt mig så mycket sedan du kom hit.
Se så mycket det här stället har förändrats.
Jag är rädd, Carla.
När han sa jag fick jobbet, så,.. ville jag bara fly.
För att du har blivit itutad hela ditt liv att du inte är värd det.
Och är du ung och hör det om och om igen, så börjar det sjunka in.
Men du är så mycket starkare nu. Du är en vildblomma.
Vildblommor, de växer i öknen.
Den mest fruktansvärda platsen på hela planeten.
För att de sparar sin styrka, och de väntar på att regnet ska komma.
De sträcker sig mot solen och de blommar.
Och det är vad du ska göra, Nikita. Du ska blomma.
Varför gör du det här för mig?
För att en dag kommer du att göra det här för någon annan.
- Det är så det ska fungera. - Okej.
Carla Bennett fick mig ren.
Hon var det enda bra jag hade i mitt liv liv tills Division
gjorde mig till den jag är. Jag tänker inte låta Percy skada henne.
- Nikita, du vet det är en fälla. - Och vad har jag för val?
Säger han att han ger sig på henne så gör han det.
Han utnyttjar dig till att få ut henne i det öppna.
- Tänk om han redan har Carla, och,.. - Väntar på oss när vi kommer?
Det hoppas jag att han gör, Michael. Det gör jag verkligen.
Du är inte skyldig den här kvinnan,.. något.
- Hon övergav dig, Hon svek dig. - Nej. Jag svek henne.
Jag tycker bara inte om att tänka på det.
- Vad snackar du om? - Carla fick mig ren.
Men jag fick ett återfall. Jag var riktigt sjuk, Michael.
Jag kunde inte släppa mitt liv. Jag kunde inte förlåta.
Och sedan jobbet. Det nya jobbet var för mycket.
Så jag flydde. Jag blev hög,.. Jag åkte dit för att hitta henne.
Jag behövde hjälp. Det var några snutar där.
- Det var då som allting spårade ur. - Du sköt en av dem, det känner jag till.
Ja. Carla var på flykt från ett drogåtal i en annan stat.
Hon hade också varit missbrukare,.. förut.
Efter den kvällen så var hon tvungen att fly igen.
Det var mitt fel.
Är det därför som du inte har sökt efter henne?
Jag ville ha Division dött och begravet, så att inte mitt liv
skulle påverka hennes liv. På samma vis som att du inte
vill att något av det här ska drabba din egen son.
Okej. Om hon är under jord,..
Så kommer det att bli svårt att spåra upp henne.
Men vi hittar henne.
- Exakt hur går vi tillväga? - Du får se.
Jag är glad att du tar upp det här med mig, Alex.
- Jag måste bara veta en sak. - Och vad är det?
Att allt avigt beteende upphör.
Inget smitande med din hane på halvspänn för att sköta det själv.
Vi jobbar tillsammans.
Återkomsten som Alexandra Udinov kommer att väcka en del frågor.
Sonya och jag är här för att hjälpa till att besvara dem.
Amanda tillverkade en coverstory till dig.
Vi måste bara välja ut de rätta Divisionagenterna
som kan agera som alibin,.. och bekräfta detaljerna
inför pressmedlemmarna. Hjälpa dig att sälja storyn.
En ny garderob.
En mer passande för den försvunna dottern
av rikedom och makt som stupade i hårda tider.
Schysst överrubrik.
Kanske får jag paparazzi hängande i hälarna.
- Hur ska det kunna sänka Semak? - Det kommer att paralysera honom.
Enbart din existens försätter Semak i en vansklig position.
Den enda anledningen till att han har kontroll över Zetrov,
är för att världen tror att alla Ustinovs är döda.
Allt han har är rättmäteligen ditt.
Jag vill bara ha min mor bort från honom.
- Jag vill inte ha bolaget. - Vi vet det. Men inte Semak.
- Det är din kraft. - Vi kan inte undfly vårt öde.
Det kallar på oss. Och svarar vi inte, så hittar det oss.
Som den enda överlevande av denna fasansfulla attack,
är mitt öde att säkerställa att den här sortens tragedier
aldrig vederfaras oss igen.
Och ändå kommer jag på mig själv med att söka styrka.
Jag påminns om en av mina väljare.
En kvinna som hjälpte de mindre lyckligt lottade.
Hon brukade säga, "Vildblommor överlever i öknen för att
"de sparar sin styrka.
"De väntar på regnet, och sträcker sig mot solen.
Och blommar slutligen."
Jag skulle väldigt gärna vilja höra ifrån denna kvinna igen.
Hon har den styrka som hjälper mig möta mitt öde.
Tack så mycket.
Begåvat, klyftigt.
- Tog de in er genom tunnlarna? - Allting gick som en klocka.
Det har varit lite av ett dårhus här.
- Så du fick samtal? - För många.
Gör man en vädjan att få tala med en väljare,
så ringer telefonen även när luren är avlagd.
Jag kan inte tacka er tillräckligt, Senatorn.
Vildblomma har en speciell innebörd för oss två.
Hon vet det kom från mig.
Det tar kanske en stund, men om Carla hörde den frasen,
- så ringer hon. - Utmärkt.
Det kan bli en lång dag.
Senatorn, ännu ett samtal.
Den här sa att hon hette Carla.
Carla?
Nikita?
- Är det,.. - Ja, det är jag.
Hur är det med dig?
Jag måste träffa dig. Kan vi mötas,.. Carla?
Ja.
Det är viktigt. Du bestämmer tid och plats.
- Okej, jag kommer till dig. - Ja, jag vet var det är.
Nere vid spåren. Vi ses där om en timma.
Okej.
Baltimore.
Vakterna kan ta ut er samma väg som ni kom in.
Vi hittar ut själva.
Det är ingen som vet vem som kanske följer efter oss.
Senatorn.
Baltimore. Kan inte skugga dem. Jag vet inte hur de kom in.
Men jag hörde halva konversationen. Vi borde kunna komma nära.
Carla! Carla!
Carla!
- Jag är här. - Det är okej, bara lugn.
- Det är ingen fara. - Du är på en säker plats.
Låt mig se dina armar. Låt mig se din arm, gumman.
Okej, allt är bra. Det är okej. Bara lugn, bara lugn.
Bara andas, bara andas, bara andas.
Hej där, Vildblomman.
- Carla. - Du ser så bra ut.
Jag trodde aldrig att jag skulle höra ifrån dig igen.
- Än mindre genom en senator. - Hej, Carla, mitt namn är Michael.
Finns det någonstans där vi alla kan tala? Bor du härikring?
Ja, jag,.. bor här borta.
Det var underligt.
- Vad är det? - Vet inte riktigt.
- Men, vad är det? - Senator Pierce.
Vildblommor överlever i öknen för att de sparar sin styrka.
En fras hon brukade i ett tal aktiverade ett av Amandas larm.
- Amandas? - På sin personliga värvlista.
Den tog fram en akt på en dömd brottsling vid namn Carla Bennett.
Vänta nu,.. Detta är en gällande dödsorder.
Ja, först på listan. Till och med ovanför Percy.
Amanda vill ha den här kvinnan väldigt död.
Efter den kvällen du dödade snuten så gick det illa för mig.
Jag fick fly till Mexico. Jag jobbade mig tillbaka till Staterna
några år senare, men det har varit tufft att hålla huvudet över ytan,
- och är ännu tuffare nu. - Carla, jag hade ingen aning.
Och jag hade ingen aning om dig.
Men det är ju bra att ni är vänner med en senator.
Jag har bara tre kanaler på denna. Gates Hus finns på alla tre.
- Vi borde ge oss iväg. - Ja, Carla, det är kallt här.
Vår bil står där borta. Nu åker vi.
Min bil, då? Jag kan inte lämna den här. Folk kommer att ta mina grejor.
Jag har nog med pengar till dig så att du kan börja om.
- Följ bara med oss. - Hur klarar du dig så bra?
Vi måste iväg.
- Varför sitter du inte inne? - Det gjorde jag.
Slapp du ut efter sju år för att ha dödat en snut?
- Inte precis. - Vadå, rymde du? Hjälpte Senatorn dig?
- Ogillades fallet? - Det är komplicerat.
Jag måste ta det här. Ja.
Hej, minns du när du berättade för mig
om den där kvinnan som hjälpte dig att bli ren, Carla Bennett?
Det gör jag.
Det finns en gällande dödsorder ute på henne.
Hör upp. Carla Bennett är prioritetsmål nummer ett.
Nikita, hon är på Amandas personliga värvlista.
Ovanför Percy, och ovanför dig.
Varför skulle Division vilja döda henne?
Jag måste sluta,.. Är du i Division?
- Va? - Ljug inte för mig.
- Vad fan är Division? - Ett Regeringsprogram.
Döda för dem eller dö. Så slapp jag ifrån dödscellen.
Jag har varit på rymmen från dem under fyra år.
Jag flyr fortfarande, och jag trodde att
de använde dig för att komma åt mig.
Åh, Michael. Hon står överst på Amandas dödslista.
Amanda? Och vad hände med Percy?
- Så du är i Division. - Så hette det inte när jag var där.
- Nikita, jag hade ingen aning. - Kom nu.
- Det är Percy! - De försöker gå runt oss!
- Vi får hoppa bock tillbaka! - Och Carla?
- De ska inte få skada dig igen! - Ner med dig!
- Inte för min skull. - Carla!
Carla!
- Det var längesedan. - Ville du tala med mig?
- I allra hösta grad. - Kör isåfall.
Och lämna henne utanför den här jävla soppan.
Hon var verklig. Det var hon, jag kände henne. Men hur?
Nikita, jag har inte hört namnet Carla Bennett förrän du sa det.
Och jag jobbade på Division under tio år.
Det är för stort för att vara en tillfällighet, Michael.
Den person jag känner som är allra längst från Division?
Det är ingen tillfällighet, det måste finnas ett svar.
Valde hon ut mig? Lurade hon mig
Vi jobbade inte så.
Uttagningsprocessen för rekryter börjar med BoP.
Ja, men vet man vad Division söker kan man fixa ett lockbete.
- Det gjorde jag med Alex. - Kanske ville Division ha Carla.
Du sa att hon var på flykt när du kände henne.
Kanske så var hon på flykt ifrån,.. dem.
Ja, men varför skulle de hitta mig och inte,..
Pistolen.
- Vilken pistol? - Den kvällen.
Allt handlar om den kvällen. Detektiv Edmonds gjorde en razzia hos henne
för att hon drev ett utslussningshem utan licens.
Jag hade precis förlorat jobbet och blivit hög igen.
Jag kan driva in det där, om du så önskar.
Så kan vi undvika allt pappersarbete nere på rådhuset.
- Carla, lyssna inte på honom. - Carla?
- Nikita? - Ställ dig i kön, stumpan.
Eric, kolla hennes fickor, se om hon har något på sig.
- Rör mig inte! - Hej! Rör henne inte!
- Och Sammy skyddade mig. - Jag sa tillbaka!
Stopp, lugna nu ner er. Kom igen, seså.
Låt mig bara tala med henne.
Nikita, vad har du tagit? Vad är du hög på?
- Jag sa tillbaka. - Käften, snutjävel!
Kan vi återgå till ordningen, tack?
- Din jävla lille grissnut! - Jag säger inte åt dig igen.
- Kan du lugna ner din partner? - De gör sitt jobb, okej?
- Nej, det gör han inte! - Nikita.
- Nikita, kom hit. - Nikita, gör det inte.
Sammy, han kommer inte att göra något.
Rör inte henne.
Nä, nu räcker det. Nu är du körd.
Det var då allt gick åt pipan.
Låt mig gissa. Detektiv Edmonds ville mörka det.
Eric. Eric! Han drog ett vapen.
Hör du mig? Han drog vapen, du sköt honom i självförsvar.
Nej.
- Eller hur? - Nej.
Mig vill du inte leka med.
Han där är en bra grabb. En familjefar!
Du kan hitta fler offer att behandla i nästa stad!
Nikita! Nikita!
- Jag är inte med på det här. - Det är du visst.
Och du har inget val!
Håll dig ur vägen. Gå ur vägen!
Nikita.
Nej, nej,.. Nej, nej,..
Kom här,..
Hon lade handen på pistolen för att inte jag skulle döda Edmonds.
Det krävs bara ett avtryck för att komma in i systemet.
Det är hur hon återfick Divisions uppmärksamhet.
Och hur du fick den från allra första början.
Men det förklarar inte varför Percy ville ha henne levande.
Vänta, vadå? Vad menar du?
- Michael..? - Detta var ingen fälla.
Han utnyttjade inte Carla för att hitta dig.
Utan dig för att hitta Carla. Men varför?
Roan, vad har hänt med ditt ansikte?
Du träffade henne.
- Gode Gud, se på dig. - Se på dig.
- Du är kaptenen på ett tomt skepp. - Men, det är bara tillfälligt.
- Säg vad det är du vill, Percy. - Be om ursäkt, till att börja med.
För du skickade en agent för att döda mig för 12 år sedan?
- Det var inte jag. - Nej, det var väl Amanda.
- Men du måste ha vetat om det. - Men bara vad hon berättade.
Att du tänkte exponera programmet.
- Det är inte sant. - Varför flydde du då?
- Varför kom du inte till mig? - Skulle jag ha kunnat det?
Jag tänker inte göra detta. Det här är meningslöst.
Vi betalar priset för de saker som vi gjorde.
Låt oss då ställa det tillrätta.
Vi vet båda att hon alltid talade för dig.
Vad jag inte förstår är varför Amanda är så rädd för dig.
Är hon rädd för mig? Jag vet inte. Hon måste hysa något agg.
Kom igen, du har varit försvunnen, och inte ens det räckte för henne.
Dagen efter att hon satte mig i cellen så
återinsatte hon din dödsorder. Det var dagen efter, visst?
Det är att gå långt när man hyser agg.
Ett 112-samtal hjälpte inte för att kunna identifiera skytten.
Kan ni tala om ert namn, sir?
Jag förblir hellre anonym.
- Percy. - Jag förstår inte,
varför skulle Percy involvera sig med en Newark-polis?
Han gräver i Nikitas förflutna.
Och det är kopplat till den här Carla Bennett. Vem är hon?
Hitta Percy.
Jag vill ha alla resurser, all övervakning fokuserad
på Newark och omliggande områden. Nu.
Om Carla var på flykt från Division när jag mötte henne,
så var hon redan deras fiende.
Då skulle hon aldrig ha placerat mig där.
Därför gick hon till Percy.
Hon tog smällen för dig, hon försökte ställa saker tillrätta.
Ja, men hon tog inte smällen, hon gick bara in i bilen.
Michael, jag vill ha svar. Jag menar, att jag behöver dem.
Jag vet, jag vet. Och vi ska få tag på dem.
- Hur? - Leta upp Percy.
- Hur? - Jag vet inte,
jag vill bara sätta en kula i honom.
Men, det kan du nu. Hans dödsbrytare är värdelös.
Hans dödsbrytare. Den är väl som en pacemaker, va?
Den är designad för att skicka ut en signal?
Ja.
Kan vi på något sätt snappa upp den signalen?
- Nikita. - Använda den som ett spårimplantat.
- Leder oss rakt till honom. - Vi har redan tänkt på det.
Birkhoff och jag. Det fungerar inte.
Varför inte? Det är bara ett omvänt ping.
Ja, men signalen kan kan bara vänd-pingas.
- genom Divisions satellitnoder. - Vi måste vara inne på Division?
Inne på operations.
- Vad händer? - Äh, du vet.
Överväldigande tragedi. En sån där Tisdag.
- Vadå? - Strunt samma.
- Jag behöver din hjälp. - Hittade du Carla?
Nej, du ska hitta henne åt oss.
- Genom att hitta Percy. - Vad?
Det måste göras inifrån operations, och med Divisions satelliter.
Hur ska jag kunna undanhålla det från Amanda?
Det ska du inte.
Så när jag har rätt frekvens så bara vänd-pingar jag det?
Just det.
Väldigt imponerande, Alex. Och hur kom du på det?
Du vet all tid Percy fick mig att spendera med honom i hans cell?
Medan han pladdrade på, så drömde jag upp olika sätt, att tysta honom.
Jag ville använda utlösaren till att kortsluta hans hjärta
men jag förstod att det inte funkade så jag tänkte ihop detta.
Vet vi om han ens har ett hjärta?
Jag får in en signal. I industrisektorn, i hörnet av Rayford och Commerce.
- Rayford och Commerce. - Ja, i nordöstra hörnet.
Skicka in attackteamet omedelbart.
Hur länge var Nikita i programmet? Jag vill veta vad som hände henne.
- Senare. - Nu.
Du först. Vad har du om Amanda?
Kom igen. Vill du inte ha ditt liv tillbaka?
- Jag vet inte. - Du har förändrats.
Nej, jag menar att jag inte vet varför Amanda försökte döda mig.
Hon är en kvinna med hemligheter. Du måste ha upptäckt någonting.
Jag vet en dag så förändrades nåt, men,.. inte vad som utlöste det.
Tänk.
Jag vet inte vad. Varför skulle jag ljuga?
Jag fick tag i några ritningar från arkivens hus.
Förmannen har sitt kontor mitt på fabriksgolvet.
Om jag hade Carla så så skulle jag ha henne där.
Hörde du hur hon frågade om honom? Som om de var gamla vänner.
Vi är här för att få svar, inte dra förhastade slutsatser.
Var försiktig med vad du önskar dig.
Om det är en sak jag vet,.. är det att sanningen kan befria dig.
Eller sätta en i ett helt nytt fängelse.
Ser ut som Percys bil.
Nikita, jag vet att du har många frågor, men glöm inte -
Carla räddade dig.
Om det inte varit för henne,.. så hade vi två aldrig träffats.
Där är de.
- Det är ingen gripgrupp, Michael. - Ja, jag vet. Vi fixar detta.
Sir, mitt åtgärdsprogram loggade just
vad som verkade vara en Division -satellitnod som snokade runt.
De verkar att ha pingat nån apparat i det här rummet.
Allt grejset här är dött. Min dator är säker.
Hon är ren.
Det kanske har varit ett omvänt ping, sir.
Då är det ingen apparat, utan jag. Tog ni hand om bilen?
- Ja, sir. - Okej, då går vi.
Team Ett, fördärva evak-bilen.
Inte en chans att de kommer ut härifrån.
Det var snabbt.
Sir, hör ni mig?
- Visst. - Det är Division.
Huvudströmmen har klippts. Teamen måste redan vara inne.
- Vad gör du? - Räddar ditt liv.
Ner på golvet.
Okej, iväg!
Låt henne gå!
- Du gör det inte. - Nej, du har rätt.
Nej!
- Det är Amanda. - Bry er inte om att spåra dödsbrytaren.
- Vi stör ut den nu. - Jag gratulerar.
Inte första gången jag har snoppat av dig, va?
- Vad vill du, Percy? - Dela med mig.
Som du vet, så stötte jag på en gammal vän till oss idag,
som fortfarande är rätt förbannad på dig.
Vissa människor vet helt enkelt inte när de ska sluta.
Du menar inte allvar, va?
Du kan snacka hur mycket du vill, Percy, men faktum är att
jag är här och du är där ute. Division är mitt,
och det finns inget som du kan göra åt det.
Ja, men kanske Nikita kan. Hon är med henne nu.
Natti natti.
Säg det igen, Alex. Berätta igen varför du gör detta.
- För att rädda min mor. - Älskar du henne?
Naturligtvis. Jag känner inte henne riktigt,
och det är någonting som jag vill ändra på.
Detta är inte bara ett uppdrag för dig.
Att konfrontera ett spöke från sitt förflutna är aldrig enkelt.
Du måste vara villig att göra allt som det kräver.
- Talar du av erfarenhet? - Minns, att du blir inte ensam.
Och jag menar inte bara Division. Jag kommer att vara med dig.
- Oavsett vad som händer. - Skönt att veta.
Jag sa ju att du skulle rädda någon annan en dag.
Nikita, jag vet att du har en hel del frågor.
Jag har spenderat så mycket tid på flykt.
Bara förlorad i mig själv. Och att sedan träffa dig.
När du berättade att du var i Division trodde jag det knappt.
Jag trodde det var ett knep.
Och sedan kunde jag inte acceptera sammanträffandet.
Sedan mindes jag att det inte finns några sammanträffanden.
Jag bryr mig inte,.. om dina filosofier, Carla.
- Jag vill ha sanningen. - Sanningen är,..
Att detta är en mardröm för mig.
Att du blir inblandad i detta, och att jag är orsaken,..
Hur kan jag nånsin ha velat det här för dig, Nikita?
Allt jag nånsin har velat göra är att hjälpa dig.
Vad som är så galet, det är att du inte bara överlevde
i öknen, utan du frodades.
Jag menar, när jag sist såg dig så kunde du inte behålla jobbet.
Sluta.
Nikita, lyssna bara på mig. Vad jag försöker att säga
är att allting som hände dig, är en gåva.
Nej, mer än det. Jag tror att det är ödet.
- Vårt öde. - Okej, nu räcker det.
Jag tror inte på ett ord av vad du säger.
Jag var på Division i tio år. Jag hörde aldrig talas om dig.
När Nikita rymde, så sa Percy och Amanda att
hon var den första som nånsin hade rymt.
Och det är sant. För att jag var inte i programmet.
Jag skapade det.
Översättning: Dream_Theater.